![Mindenki legyen kufli! Dániel András volt a Berzsenyi könyvtár vendége Mindenki legyen kufli! Dániel András volt a Berzsenyi könyvtár vendége](/img/3002_5409_Kuflisagok_Daniel_Andras_2024_NJ_2024.04.11-6.jpg)
Mindenki legyen kufli! Dániel András volt a Berzsenyi könyvtár vendége
Mikor először vettem kezembe kisgyerekes szülőként Dániel András köteteit (elsőként a Kicsibácsi és Kicsinénit, majd az Egy kupac kuflit), tudtam – a gyermeknevelés monoton hétköznapjait néha belengő pátosszal –, hogy meg vagyok mentve. Mert a rongyosra olvasott Gazdag Erzsi és Weöres Sándor-kötet mellett a kezembe akadt valami új, ami kortárs és szellemes (nem okoskodó), kedves (nem gügye), igényes (nem művészkedő), humoros (nem blőd), azaz végtelenül természetes – mindezt értve a szövegre és az illusztrációra is.
És mert Dániel András úgy bánik a modern magyar nyelvvvel, hogy észrevétlenül teszi a gyermekeket – a fikcionalitás, a történetmesélés és -alkotás örömének felfedezésén túl – a nyelvi játék barátaivá. Azt hiszem, gyermekkönyvtől nem várhatunk többet. Pedig a kuflik történeteiben kapunk: mert Pofánka, Zödön, Fityirc, Titusz, Hilda, Valér és Bélabá az elhagyatott réten mi vagyunk. Magunkra ismerhetünk kuncogva, röhécselve vagy nyerítve, mint egy közép-kelet-európai társadalom tipikus, szerethető figuráira.
Dániel András szerint a kufliktól leginkább azt lehet tanulni, hogy nem érdemes túlizgulni a dolgokat, mindig mindenre adódik valami megoldás. Emellett persze azt is, hogy időnként pont a megoldást hajszolva bonyolítjuk agyon a dolgokat... Szóval a legfontosabb tanulnivalónk a kufliktól és a gyerekeinktől, hogy ne stresszeljük túl az életet. Röviden: Mindenki legyen kufli!
Ilyen derűs, mondhatni kuflis hangulatban telt a péntek délutáni találkozó is a szerzővel: Dániel András "rettentően nehéz" rajzos rejtvénnyel készült, de mint kiderült, a gyerekek oly lelkes ismerői történeteinek, hogy a feladványok cseppet sem okoztak fejtörést nekik... Ezután a szerző furcsa rajzlényeket mutatott be a közönségnek, s közös névadásra buzdította annak tagjait.
A délutánon nem maradt el a történetmesélés sem: meghallgattuk a (Scherer Péter hangján is zseniális) Kiránduló kuflikat, sőt, még egy olyan mesét is, ami még sehol máshol nem hangzott el: A kuflik és a sütikupac ugyanis Dániel András friss, még nem publikált története.
A találkozó végén, annak apropóján, hogy a szombathelyi Mesebolt Bábszínház április 14-én vasárnap mutatja be a Megették az ovit című művét, ebből is hallhatott részletet a közönség, majd sor került a féltve őrzőtt, hazulról hozott kuflis könyvek dedikálásárara, melyet a beszélgetés alatt végig szorongattak a gyerekkezek.
Tp
Fotók. Nagy Jácint
![Premier a Meseboltban: az éhes óriás megette az ovit? Premier a Meseboltban: az éhes óriás megette az ovit?](/img/2919_1730_434656334_960001446128733_5190979357908032595_n.jpg)
![](/webimages/images/kotelezo/ep-logo.png)
A projekt az Európai Unió társfinanszírozásával, az Európai Parlament kommunikáció területére vonatkozó támogatási programja keretében valósult meg. Előkészítésében az Európai Parlament nem vett részt, és semmilyen felelősséget vagy kötelezettséget nem vállal a projekt keretében nyilvánosságra hozott információkért és álláspontokért, amelyekért kizárólag a szerzők, a megkérdezett személyek, a program szerkesztői és terjesztői felelősek az alkalmazandó jognak megfelelően. Az Európai Parlament nem felel a projekt megvalósításából esetlegesen származó közvetlen vagy közvetett károkért sem.